Då så, fröken Besserwisser. Få se om du kan den här.
Jag är redo. Gör ditt bästa.
I "Att ha och inte ha" sjöng Lauren Bacall "How Little We Know".
Vilken 14-åring dubbade hennes röst?
- Andy Williams. - Hur visste du det?
Minns du festen Cornfields arrangerade åt dig 1952?
Du hade filmat "Den duellerande skrodören", 12 december, 1952.
Det har du helt rätt i.
Lika vaken som alltid.
Då träffade jag en sångare-
-som berättade att Andy Williams dubbade Bacalls röst.
Du glömmer tydligen ingenting.
- Vad blev det av Cornfields? - De dog.
"Den långa vanan att leva gör oss idisponerade att dö."
- Sir Thomas Browne. - BessenNisser.
Där framme är en stad.
Mesa? Stod Mesa på kartan?
Ibland är det skönt att lämna storstan-
-och åka nånstans där tiden går lite saktare.
Som den här Cadillacen från 1959.
Byggd för att glida fram i, och njuta av naturen.
Skönt att ridderligheten lever.
De flesta som kommer till småstäder lämnar bekymren hemma.
Men tillhör man maffian, är det inte så lätt.
Det var väl därför Tony Sullivan ville träffas här. Nåt stort var på g.
- Hej, Tony. - MacGyver!
- Jag blir skyldig dig en tjänst. - Du menade verkligen vischan.
- Man måste vara försiktig. - Bra motto. Jag kommer ner.
Hörru, Tony! Jag vill snacka med dig.
Vi träffades när Tony smugglade vapen till Afghanistan-
-och jag flydde för mitt liv.
Han räddade mitt liv två gånger.
Jag hade velat återgälda tjänsten.
Hann du inte prata med honom kan du inte göra mer. Kom hem.
Tony bad mig skydda honom. Han dog, så det måste ha varit stort.
Ja, men du drogs in i det, eftersom Tony inte pratade med nån annan.
Nu får FBI ta över. Är lokalpolisen inblandad?
Ja, jag var där hela eftermiddagen.
- Om jag bara kunde göra mer. - Det kan du inte.
Både du och vi släpper fallet.
Det gör mig ont om Tony.
Men han visste att det var farligt att köpslå med maffian.
- Som man bäddar får man ligga. - Och nu får han ligga för evigt.
Vi ses i morgon.
Har ni ingen respekt? Ta bort flaskan från min bil.
Hetsa inte upp dig.
- Vad är det med dig? - Vet ni vem jag är?
Guy Roberts, stjärna på tiljan och på film.
Jag har slagits med de bästa. Flynn, Fairbanks, Pickford!
- Rör mig och jag mosar ditt fejs. - Har ni problem?
Tölpen vägrade ta bort sin öl från min bil.
Jag bad snällt, men se hur det gick.
Ni är ett vidrigt vidunder med stinkande andedräkt!
Pojkar! Det måste finnas en bättre lösning.
Vill du också ha stryk?
De flesta av oss är vuxna. Kan vi prata om det?
Slå inte!
Lugna bara ner dig.
Om vi måste slåss, så låt mig ta av mig jackan.
Min favorit. Jag vill inte förstöra den.
Jaså, är det din favorit?
Jag är ledsen... Folk snubblar jämt på den där jackan.
Jag ska ta ett snack med den.
Checka in och tvätta av dig.
Så där, ja... Vi får snacka sen.
Schas!
- Tack, unge man. - Ja, tack ska ni ha.
- Vad heter ni? - MacGyver.
- Jag är... - Guy Roberts.
Stjärna på tiljan och på film.
Han vet vem jag är.
- Har ni sett nån av mina filmer? - Inte direkt.
Vi kommer att göra en till.
Vi ska till Hollywood.
Ska vi gå in? Dagen har varit lång.
Javisst. Jag är rätt trött. Duellerandet tar på krafterna.
- Att skiljas är bitterljuvt. - Guy...
- Adjö, mr MacGyver. - Vi ses.
- Vi blev tvungna att skjuta honom. - Håll tyst!
Ni är inte smarta, men att ni var så här korkade!
Vi gjorde vårt bästa.
Han drog vapen mot oss.
Vem kunde veta att Tony skulle bli tjallare?
Det var du som ansvarade för honom. Misstag accepteras inte.
- Ni gömde bilen, hoppas jag. - Ja, i ett garage utanför stan.
Hurra! Ni gjorde en sak rätt.
- Ta nu och hitta väskan. - Den kan vara var som helst.
Låt mig förklara en sak. Jag är en sorts handelsresande.
Men på grund av er, har jag inga varor att sälja.
Min leverantör blir inte glad och han nöjer sig inte med min skalle.
Han vill ha era också.
Hitta mina pengar.
Jag fäller upp sufletten.
- Kan du ta in min sminkväska? - Javisst.
- Visst är hon vacker? - Ja, det är hon.
Kom in när du är klar. Jag låser inte.
- Min sminkväska, älskling! - Ett ögonblick, bara.
Tyvärr, mr Roberts, men det här är också övertrasserat.
Nåväl...
Tyvärr.
INGA CHECKAR
Jag är Guy Roberts.
En gång i tiden garanterade mitt namn en natts logi och varm mat.
Jag beklagar, min vän.
Det måste vara ett misstag. Vår kredit har alltid godtagits.
Det stämmer säkert, men vi har våra regler.
- Ni tar väl kontanter? - Naturligtvis.
Det här är nog mer än nog.
Plus lite dricks för er gästfrihet.
Tack så hemskt mycket.
Om jag kan Visa lite vänlighet-
- låt mig göra det nu, för jag passerar inte här igen.
10 MIL TILL NÄSTA BENSINSTATION
Hyrbilar är inte att lita på.
I min pajade luftkonditioneringen.
Som tur är, så är det lätt att duplicera en säkring.
Man behöver bara nåt strömförande, som ett gem.
Er växel, sir.
- Varifrån fick du de nya sedlarna? - Det minns jag inte.
- Minns du nu? - Skådespelaren.
- Vad heter han? - Guy Roberts.
- Vad har han för bil? - En gammal Cadillac.
Han ska till Hollywood.
Berättar du det här för nån, återvänder jag och hämtar växeln.
Ett gem kan uträtta underverk.
De har ofta hjälpt mig ur knipor.
Det skulle nog den här också göra.
Det var det mirakelgemet.
- Varför sa du inget om pengarna? - Det skulle bli en överraskning.
De skulle läggas i spargrisen, men nu har jag krossat den.
- Jag visste inte att vi var rika. - Det är tack vare min agent.
Filmbolaget är så het på gröten att jag fick en bonus.
Det är bara ett förskott.
När du först berättade om det här jobbet i Hollywood-
-trodde jag att det bara var en skröna.
En ursäkt att ta med mig på en resa.
Hade det varit så fel?
Hur kunde jag tvivla på dig? Kan du förlåta mig?
Vad finns det att förlåta?
- Det var den där trevlige ynglingen. - Han ser ut att behöva hjälp.
- Goddagens. - Har ni problem?
- Ja, elsystemet tycks ha pajat. - Hoppa in. Vi har gott om plats.
- Tack så hemskt mycket. - Inget att tacka för.
Jag är skyldig er en tjänst sen i går kväll.
Försök att inte dra in sand i bilen, om ni kan...
Tack.
Vad var det ni hette igen, unge man?
- MacGyver. - Vart ska ni?
Albuquerques flygplats.
Vi passerar där på väg till Hollywood.
- Guy har en ny film på gång. - Vad heter den?
"Rymdpirater." Den ska vara riktigt häftig.
- "Rymdpirater"? - Det är bara arbetstiteln.
De ändrar den nog. Producenter ändrar alltid allt in i i det sista.
- Är det rätt väg? - Det är vägen till Hollywood.
- Det var dit de skulle. - De har ju ett försprång.
Gammal man, gammal bil. Han kör nog lugnt och försiktigt.
Visst är det ett vackert land? Guds land.
Jag var med i "Geronimo's Last Ride".
Jag tror att jag såg dig i den. Var du Geronimo?
Nej, det var Thurston Powell. Jag var kavallerist.
- Den måste ha filmats här nånstans. - I Arizona.
"All världen är en scen där alla spelar en roll."
Just det, Arizona.
Och vad har lockat ut er i ödemarken?
Sightseeing.
Vi har hittat vår gamla Cadillac.
Jag hade velat göra lite sightseeing, men inspelningschemat...
Kan ni tänka er? Det finns inga andra bilar i sikte-
-men idioten tutar hellre än kör om.
- Stanna! - Är det nån ni känner?
- Inte direkt. - Preja dem!
Ingen skadar min bil ostraffat!
Hon är snabbare än dem!
De ökar hastigheten!
Lägg dig bredvid dem. Preja honom igen.
Vi skräms lite.
- Stanna! - Han har en pistol!
Gasen i bott!
Jag gör mitt bästa.
Stanna! Han är ju inte klok!
Nej, stanna inte!
De tar in på oss.
Ert bagage!
Vi måste sinka dem. Får jag?
- Ja, naturligtvis. - Tack.
Snyggt!
De kommer ju undan!
Kom igen, sätt fart!
Nu kommer de igen.
Ja, kom närmare.
- Vad vill de där männen? - Det vill jag nog inte veta.
Nu har vi bara den här väskan kvar.
Nej, den behöver jag!
- Det är som i "Den stora jakten". - I den körde ju din stuntman.
Det här är ingen film. De använder riktiga kulor.
Fortare!
Se UPP!
- Varför saktar vi ner? - Nåt har fastnat på hjulet.
Stanna och se efter.
- Kanvasen han kastade. - Få bort den.
Jag försöker ju.
Nej, backa!
Backa och bromsa, sen framåt!
- Det gick! - Kör nu.
- Vad gör vi nu? - Kör, bara!
- Vad gör du? - Fäller upp sufletten.
I så fall slits den av.
Det får jag hoppas.
Men först ska jag fixa några grejer.
Vad är det ni håller på med?
Jag förklarar sen.
- Inte sufletten! - Förlåt. Jag lagar den sen.
Sakta ner så att de hinner upp oss.
- Har ni tappat huvudet? - Jag hoppas slippa göra det.
Sakta ner nu, Guy.
Låt dem hinna ikapp oss.
Var redo att fälla upp sufletten när jag säger till.
Nu!
- Se upp! - Jag ser inget!
Det fungerade!
Gasen i bott, Guy!
Få bort den!
Vad väntar du på? Fixa däcket!
- Tjusig föreställning! - Bravo!
Det här påminner mig om min roll i "Semester i Ruritanien".
Det var Colorado, kära du.
Ni spelade mot Granger i "Fången på Zenda".
Nej, det var James Mason. Jag var stjärnan i "Mulligans hämnd".
Just det, "Mulligans hämnd"...
Sluta tjata. Jag försöker snabba mig.
Min morsa byter däck fortare.
Vi tycks få problem. Jag vet inte vad det är.
- Det låter som bensinstopp. - Jag tankade henne i morse.
De där torpederna kan snart vara på väg igen.
Håll ett öga på dem, så ska jag kolla vad det kan vara.
Så snällt. De väntar på oss.
- Jag går dit. - Smart.
När du är halvvägs, är vi klara med däcket. Hjälp Tom!
Bränsleledningen har spruckit.
Hon ska inte köras så hårt.
Karossen är bucklig. Hon har tappat gnistan.
Ja, men hon var en hjälte.
Hon orkar nog inte mycket mer.
Jag känner likadant för min Jeep.
Bra att metall lagas lättare än kött och blod.
Har ni en kulspetspenna jag kan få låna?
Javisst.
Vem ska jag skriva autografen till?
MacGyver. Bara MacGyver.
Var inte generad. Såna här saker händer mig jämt.
Tack, sir.
Tack, MacGyver.
Guy?
Får jag låna pennan igen? Jag kanske kan laga ledningen.
Tack ska ni ha.
Hur ska den där pennan kunna lösa våra bensinproblem?
Jag använder den för att försegla läckan.
- Hur går det för våra vänner? - Det är svårt att säga.
De har inte rört sig.
På tal om de där karlarna som sköt på oss...
Ja, jag är skyldig er en förklaring.
Jaså?
Jag jobbar åt Phoenix Foundation.
Jag skulle hämta en sak, som de nog inte vill att jag ska ha.
Vad skulle ni hämta?
Det hann jag aldrig få veta.
Förlåt att jag drog in er i det.
Vi sitter i samma båt.
Det sa jag i "Svärdsdansen".
Eller var det "Dödens duell"?
Det sa du i båda, kära du.
Just det.
- Vad i hela friden gör han nu? - Ingen aning.
- Vad gör du? - Jag måste låna den här.
- Ljuddämparen? - Jag ersätter den.
Nu ska vi bara svalka av den. Finns det vatten kvar i kylväskan?
Jag ska titta.
- Vad gör ni nu? - Vi behöver lite skydd, sir.
- Blir det nåt kvar av bilen, tro? - Mr MacGyver vet nog vad han gör.
Vatten, tack.
Oj!
Jag köper en ny-
Skynda er innan de hinner laga Cadillacen!
Håll den här.
Bensin?
Då drar vi! De väntar inte på oss hela dan.
De kommer.
Deras mekaniker var snabbare än våra.
Dags att åka.
Kör, Guy!
- Hur går det för er? - Se upp med hur du kör!
Nej, inte sätena!
Jag vet en kille som fixar säten.
- Vart kör du? - Vart tror du?
De tog den andra vägen. Backa!
Kom igen. Sätt fart!
Ger ni mig bensinen, mrs Roberts?
- Ursäkta? - Bensinen.
Det var lätt att riva ut stoppningen, att få den att stoppa dem var värre.
Bensinen kunde hjälpa, som alltid vid explosioner.
Jag hade höjt avgasröret, så smällen kunde bara färdas i en riktning: ut.
Den skulle ta med sig rattknoppen, ungefär som en granatkastare.
Gasen i bott!
- Skapar du ännu ett hinder? - Ja, det är tanken.
Ducka!
Nästa gång girar du inte!
Tryck in tändaren.
Nu behövs bara tändtråden.
Är tändaren klar?
- Vad gör jag nu? - Be att tändtråden tar eld.
- Vad gör han? - Han siktar nåt på oss.
Det fungerade!
Sakta ner!
Vad gör du, Phil?! Sakta ner!
- Vi träffade! - Bytet tillhör segraren!
Halleluja!
- Är alla oskadda? - Ja, kolla bara bilen.
Vad var det för nåt?
- En kanon. - Var kom den ifrån?
Det kvittar! Kylaren pajade och hjulen likaså.
- Vad gör vi nu? - Jag ska ha mina pengar!
- Ska vi promenera? - Nån gång måste de stanna.
Kom!
Oj, lyssna på motorn!
Det är allvarligt. Oljan är slut.
Jag skulle tro att hon har fått nog.
Jag tror att de är ute efter det här.
- Är allt det här ert? - Nåja...
Ja.
Det är alltså i min ägo.
- Ni förstår... - Det finns inget jobb, eller hur?
Jag hittade pengarna i bilen.
- Vad säger ni? - Publiken längst bak vill också höra.
Jag hittade pengarna i bilen.
- Hur kom de dit? - Jag vet inte.
Vet du inte? Men du tänkte behålla dem?
- Ursäkta, men... - Varför har du dem annars?
Varför betala motellet med dem?
Jag är less på att behandlas som en gammal idiot, som ett fiasko.
Jag är trött på det liv det ger dig.
- Jag ville bara göra dig glad. - Glad att ha en tjuv som man?
Glad för att du ljög och glad för att huliganer skjuter på oss?
Ser jag glad ut, tycker du?!
"Ej åldern mäkta förvandla henne eller vanan minska hennes behag."
"Antonius och Kleopatra", akt 2, scen 2.
Mrs Roberts?
Det här är nog mer mitt fel än Guys.
De här pengarna skulle nog jag ha.
- June... - Tyst.
Du har orsakat nog med problem.
Låter de oss vara om vi lämnar pengarna här?
De verkar inte vara typen som glömmer och förlåter.
- Vi måste nog fortsätta. - Vart skulle vi fortsätta?
Den gamla tösen kan nog inte ta oss längre.
- Vad ser det där ut som? - En övergiven stad, kanske.
Antagligen, men där har vi skydd.
Hoppa in.
- Har ni växeln i neutralläge? - Ja.
- Jag är varm, trött och törstig. - Knip igen!
Jag är trött på att höra ditt gnäll.
Fattar du inte? De kom undan! Pengarna kan vi glömma...
Du har fel. Vi ger inte upp.
- Rör på påkarna! - Hur länge ska vi gå så här?
Gå nu eller fly resten av livet. Det får du göra om pengarna är borta.
- Vad är det? - Olja.
- Färsk olja. - Än sen?
Läcker deras bil så här mycket olja, tar de sig inte mycket längre.
Vi har dem fast.
Får jag upp farten i backen, kan vi rulla ända fram till stan.
Det här är förnedrande.
Jag har aldrig kört bilen så sakta förut.
Följer de där otäcka männen efter oss, MacGyver?
Det verkar vara den enda stan här, så vi måste vara redo för dem.
Jag hoppas att vi slipper se dem mer.
- Mina fötter värker! - Käften!
Då tog backen slut.
Tänk att bli strandsatt i en övergiven stad i ödemarken.
Här är varmare än i Hades. Jag skulle ge allt för lite isvatten.
Det är svalare i skuggan. Ställ bilen under trädet.
En sån bra idé.
Vi ska nog inte lämna bilen så synlig.
Ställ den bakom skjulet. Där är den inte så iögonfallande-
-om våra vänner skulle få skjuts till stan.
Jag tror att vi har dem fast.
Vad gör vi nu?
Det är overkligt mycket pengar för mig.
Det där är äkta pengar, Guy.
Kanske inte. Får jag se på en?
Varför ville Tony ge mig pengarna?
Papperet är bra.
Bläcket också.
- Får jag se på några fler? - Visst.
De är falskmyntare. Alla serienummer är desamma.
Inte undra på att de vill åt dem.
De ger sig inte förrän de har dem.
Vi ger inte heller upp.
Jag har en plan. - Guy, dra bort signalhornet.
Det kan komma till nytta.
Stan borde ligga bakom nästa krök. Sen har vi dem och pengarna.
Varför skulle de vara där?
Död bil, gamlingar... Vart skulle de annars ta vägen?
Det var bara en tidsfråga innan vi skulle få besök-
-men jag ville inte välkomna dem med öppna famnen.
Med hjälp av signalhornet kunde jag tillverka en skrällande dörrklocka.
Till det behövde jag ståltråd och två metallkontakter:
Dörrhandtaget och hästskon.
Koppla dem till batteriet, och välkomnandet borde bli rejält.
Nu har vi dem.
- June, jag... - Jag är så besviken på dig, Guy.
- Här är signalhornet ni bad om. - Tack.
MacGyver, vad har jag gjort? Har hon fått lida alldeles i onödan?
Tänk inte på det, sir.
När allt är över, lovar jag att hon blir som förr igen.
Så enkelt är det nog inte. Jag har aldrig sett henne sån här förut.
Ni har nog aldrig utsatt henne för nåt sånt här.
Kanske inte, men det duger inte som tröst.
- Hon ser kanske inte så tjusig ut... - Inte tjusig?
Hon är lika fin nu som när vi gifte oss.
När ni gifte er?
- Ni pratar om June. - Ja, naturligtvis.
Vem annars?
Jag skulle ge allt om hon pratade med mig igen.
Vad gör ni nu?
Ett bra förhållande kan liknas vid en bil.
Ska den rulla fint, måste man lägga ner jobb på den-
-och ha de rätta verktygen.
Blommor är ett rätt bra verktyg för den sortens jobb.
Nu är det upp till er att göra det.
MacGyver, tack.
June...
Jag är ledsen för allt.
Jag tog dig från Hollywood, från dina vänner och din karriär.
Du har fått stå ut med min odrägliga stolthet-
- och mitt outhärdliga ego.
Guy Roberts, tror du verkligen att du kan få mig att göra nåt jag inte vill?
Jag har levt med dig, eftersom jag ville det, eftersom jag älskar dig.
Åh Guy!
"Tvivla du om ljust kan vara, där som sol och stjärnor bo."
"Tvivla du på sanning klara, på min kärlek skall du tro."
- Så vackra de är. - Det tycker jag också.
Res er upp och följ med mig.
Mina pojkar tycks ha hittat er bil.
Var är pengarna, gamling?
- I framsätet. - Hämta dem.
- Sen lämnar ni väl oss i fred? - Javisst. Så fort...
En garde!
Se UPP!
Min hjälte!
Nu vet jag!
Guy Roberts från "Runda bordets rövare", "Riddaren av tusen dagar"?
Just det. Den Guy Roberts.
Han vet faktiskt vem jag är.
Det är faktiskt nån som minns.
Hollywood är så förändrat. Här låg Club Oasis.
- Alla brukade gå hit. - Nu är det bara en karosserifabrik.
Än finns allt lite av Hollywoodmagin kvar här.
Pete!
Showtime.
Voilà!
- Åh, Guy, så vacker hon är! - Det är helt otroligt.
Jag sa ju att det skulle gå.
Din bonus verkade uppskattas och det var välförtjänt.
Du förhindrade att falsksedlarna spreds över västkusten.
Vi fick tag på plåtarna också.
Vad då?
En repa.
Tråd!